Jag anser att vårt land ska sätta upp som mål
att landsätta en man på månen inom tio år,
och föra honom helskinnad hem till jorden.
Vi kan inte överskatta den stora fördel
som Sovjet skaffade sig på 50-talet genom att vara först i rymden.
Det gav prestige åt deras system.
De lyckades ge kraft åt argumentet
att de är ett framåtskridande samhälle
[jubel, applåder]
och att vi är på tillbakagång.
[demonstranter ropar, skränar]
Vårt system kommer att bedömas utifrån
hur framgångsrika vi är i rymden...
...och därigenom i vårt land.
Båda våra politiska partier är ense om att USA ska vara först.
Givetvis, om vi misslyckas, blir vi förödmjukade,
här och runtom i världen.
[syrsor spelar]
- [festlig musik spelar] - [pladder]
PARRAS DE LA FUENTE, MEXIKO 26 JUNI 1969
[man, på spanska] Aleida, raring. Mamma ropar på dig.
[man talar spanska]
[TV-ankare, på engelska] Fortfarande inga nyheter om rymdfarkosten
på väg mot månens yta.
Men vi tror att den landar när som helst.
Enligt den senaste officiella rapporten
närmar sig landningsfarkosten månytan...
Mamma.
[på spanska] Hur länge måste vi titta på det här?
Shh.
De bara pratar och pratar...
Aleida. Det här är viktigt.
Du kommer att minnas det resten av livet.
Det här är början på framtiden.
Du kan vara en del av den.
Du kanske även kan resa till månen en dag.
[man talar spanska]
Du borde ligga. Du behöver vila, sa läkaren...
Strunta i läkaren.
Jag vill vara med om det här.
Med henne.
Så att hon minns.
[TV-ankare] ...rymdfarkosten har landat.
Är det bekräftat?
Ja.
De har landat på månen, mina damer och herrar.
Radio- och tv-signaler från månen
tar mindre än två sekunder att nå oss här på jorden.
Så om vi får tv-bilder,
är det i princip direktsändning.
Just det.
Direktsändning från månen.
Vi har förstått att drottning Elizabeth II av England väcktes...
[dörr öppnas, stängs]
...när de första rapporterna om den förestående månlandningen mottogs.
Och i Tokyo blev kejsar Hirohito...
Har de landat? Radion var inte säker på...
De har landat.
Vi har inga bilder än, men de har landat.
I Vatikanen sa påve Paulus VI att...
[radioröst] Bland de mest chockerande händelserna i mitt liv.
Det här kommer att skaka landet. Så mycket är säkert.
Inget blir sig likt igen.
NASA VÄG 1
CENTRET FÖR BEMANNADE RYMDFÄRDER BYGGNAD 30
...föga mer än gissningar.
Men experter har länge väntat sig en möjlig tittarsiffra
på över 500 miljoner människor.
Händer det här verkligen?
Vi får visst bild nu.
Stämmer det? Har vi bild?
Sid, kan vi koppla in...
DIREKTSÄNDNING FRÅN MÅNEN
Uppfattat.
Mina damer och herrar, det här är en direktsignal från månen.
Det är svårt att se den.
Där, jag ser den. Där är den.
Fantastiskt.
Helt otroligt.
Nationen är chockad av den här händelsen.
Ja, hela världen är chockad.
Det som betraktades som fantasi för en kort tid sedan,
förverkligas nu inför våra ögon.
[viskar]
Vi ser visst benen på månlandaren.
I bildens nederkant finns något som ser ut som en stege.
Vi vet inte än när någon kommer att klättra nedför stegen, men...
Vänta. Nu händer något.
Jag ser något.
Där är han. Vi ser honom.
Kära nån. Oj.
Kan ni fatta det?
Mina damer och herrar, efter tusentals år
av att blicka upp mot skyn och drömma om den här dagen,
kommer en människa att sätta sin fot på månen.
[kosmonaut talar ryska]
Jag vet förstås inte vad han säger,
men vi får strax en översättning
av vad den första människan på månen säger.
Nu har vi en översättning,
och det här är orden från kosmonaut Alexei Leonov,
den förste mannen på månen,
som talade alldeles nyss.
"Jag tar detta steg för mitt land, för mitt folk
och för marxist-leninismens principer,
i vetskapen att detta bara är ett litet steg
på den resa som en dag ska föra oss till stjärnorna."
Jag vet inte vad jag ska säga.
Kanske finns det inga ord.
Så för en stund
låter vi er insupa detta historiska ögonblick
och reflektera över vad det betyder för vårt land...
...och för världen.
RÖD MÅNE
[Richard Nixon] Hur kunde det här hända?
De jävlarna på NASA låtsades ha allt under kontroll,
och så tappar de bollen precis på mållinjen.
På mållinjen!
Ja, nog verkar det så, sir.
H.R. HALDEMAN VITA HUSETS STABSCHEF
CIA gör en översyn av sina underrättelser under året,
ifall de missade några tecken på ryska framsteg...
[Nixon] De missade alltihop!
Hela matchen!
Du förstår väl vad pressen kommer att säga?
New York Times kommer att säga att
Kennedy startade månkapplöpningen,
Johnson fortsatte den,
och Nixon snubblade på mållinjen.
Så kommer de att säga.
De kommer att ge mig skulden,
men de kommer inte att lyckas.
Nej, sir.
Det kan jag tala om direkt.
Inte Nixon.
HOUSTON SENTINEL RÖD MÅNE
RYSKE KOSMONAUTEN LEONOV FÖRST PÅ MÅNEN
Skynda på, Shane. Skolbussen kommer snart.
[fotsteg närmar sig]
- Sista skoldagen? - Nästa vecka.
En vecka kvar.
Jag vet.
Hur sa?
- Jag menar, ja, sir. - Just det.
[Shane] De borde ha låtit dig landa,
då hade vi varit först.
[skrockar]
Tja, det var inte mitt uppdrag.
Här har du din lunch.
- Sätt fart nu. - Tack.
Ha en bra dag.
- Ja. Hej då, pappa. - Hej då.
Jag älskar dig, vännen. Ha en bra dag.
- Tack. - Okej.
Hur tror du att det påverkar programmet?
Jag vet inte. Deke har kallat till stormöte nu på morgonen.
Då får vi väl besked.
Jag hoppas ändå att Apollo 15 får flyga.
Ja. [Kysser]
Jag också.
Ska jag spara den här eller kasta den?
Kasta den.
Okej.
Ah...
Spara den.
[sång börjar]
[klockan ringer]
["Put a Lid on It" spelar]
[sång slutar]
[pladder]
- God morgon, Poppy. - God morgon.
- God morgon, sir. - God morgon.
Apollo 11 är beräknad för uppskjutning om två och en halv vecka.
Neil, Buzz, Mike och reservbesättningen fortsätter träna som planerat.
Förutom det har vi inte hört nåt från ledningen.
Så träningen för Apollo 14 till 20 fortsätter också som planerat...
...men inte idag.
Jag var på Cape med de övriga Mercury-astronauterna
när Jim Webb talade om att ryssarna skickat upp den förste mannen i rymden.
Webb ville att vi skulle visa upp en positiv attityd inför pressen.
Det gjorde vi också, men inte direkt.
Först måste vi vara förbannade,
och det var vi också.
Gus kunde knappt prata. Och Al...
Skönt att Al Shepard inte är här idag.
Al var väldigt förbannad. Till och med Glenn.
Ja, tro det eller ej,
men John Glenn uttalade faktiskt ordet "fan".
[skratt]
Så innan vi fortsätter jobba, är det dags att vara förbannade!
Alla träningsutvärderingar för idag är inställda.
Jag föreslår att ni alla tar helgen och går ut och super er fulla,
sparkar hunden, gnisslar tänder, ylar mot månen
eller vad som passar er bäst.
För på måndag morgon...
...jobbar vi igen.
Det var allt.
Så, Outpost?
Sisten dit bjuder.
[sång börjar]
NASA RYMDCENTER
[skrattar]
Ah!
[alla sjunger] ♪ Som hade en kärlek som nu är borta ♪
♪ Jag vet att jag måste få ♪
♪ Sinnesfrid för att få livet att gå ♪
♪ Kanske ♪
RÖD MÅNE
♪ Jag söker men kommer ingenstans ♪
♪ Jag kan inte få balans ♪
♪ Allt är förlorat Ingen plats för att börja om ♪
♪ Ett olyckligt slut är allt som finns kvar ♪
♪ Stackars den vars hjärta är krossat ♪
Pam.
♪ Som hade en kärlek som nu är borta ♪
[skrattar]
♪ Jag vet att jag måste få Sinnesfrid för att få livet att gå ♪
Okej, då.
[alla ropar] -Pam! - Okej!
Kom fram, Pam.
- Sätt igång! - [alla ropar]
- Kasta den. - Nej!
[alla jublar, ropar]
- En omgång till? [alla] -Ja!
[man] Presidenten vill ha svar, och det nu.
Vi på NASA fick ingen indikation om att ryssarna var så nära en månlandning.
Underrättelserna vi fick av CIA var felaktiga.
Vänta lite nu.
Det här är inte Langleys fel.
Vi rapporterade två uppskjutningar med Sovjets N-1-raket.
En i januari, och en i förra veckan.
Båda uppskjutningarna fanns med i våra rapporter.
Ni sa att det var obemannade tester.
Vi sa att farkosten i januari med 95 procents säkerhet var obemannad.
Men vi hade bara 80 procents säkerhet beträffande den andra.
Bara 80 procent.
[man 2] Presidenten måste förstå
att vår teknologi är starkt överlägsen ryssarnas.
N-1 är en primitiv och osofistikerad farkost
jämfört med Saturn V.
Det enda presidenten är intresserad av just nu
är att få en amerikan till månen snarast möjligt.
Kan ni tidigarelägga Apollo 11?
Farkosten kan hinna bli klar,
men månen är i fel fas.
Månen i fel fas? Lägg av.
Han har rätt. Om månen är i fel fas,
finns det inte nog med ljus på månytan.
Och vi kan inte landa i mörker.
Fan.
Vårt program är mycket mer robust och dugligt på alla sätt.
Vi ska inte bara matcha ryssarna, utan överträffa dem.
NASA är beredda på bemannade rymdfärder bortom månen.
Människans resa ut i kosmos har bara börjat.
- [larmar] - Ja?
Deke, senast förra månaden skickade ni Apollo 10 runt månen
för det ni kallade en "generalrepetition" för landningen.
Men Ed Baldwin och Gordo Stevens styrde faktiskt månlandaren
så nära som 13 km från månytan.
Så nära var de.
Varför landade de inte?
Då hade vi slagit ryssarna med en hel månad.
Landning ingick inte i uppdraget.
Apollo 10 skulle testa utrustning och procedurer för den riktiga månlandningen.
Och den var en stor framgång.
Men de kunde ha landat, eller hur? De kunde ha varit först.
En amerikan, Edward Baldwin, kunde ha varit den första människan på månen.
Nej, det stämmer inte. De hade inte bränsle nog för ett försök.
Och farkosten vägde för mycket för att kunna landa.
Det var aldrig under övervägande. Aldrig.
Ja?
[pladdrar]
[rock 'n' roll spelar på jukeboxen]
[man] Hur går det?
George, kul att se dig.
- Hur mår du? - Hej.
Hur är det idag, killar?
Ingenting? Har ni ingen kommentar om allt det här?
Ingen kommentar.
- Inga alls? - Inga kommentarer.
- Det... - Vad finns det att säga?
[reporter] Jag kan inte komma på nåt.
Okej, jag bjuder på nästa omgång. Tack.
Läget?
- Hur är det? - Bra.
Kul att se dig igen.
- Rätt eländigt. - Rätt eländigt. Ja.
Det säger alla andra också.
Kan du ge mig nåt?
Du behöver inte den där.
Och ni två?
Några tankar från Apollo 10:s besättning denna mörka dag?
Inga alls. Vi är bara här och lättar på trycket.
Kom igen. Ni var rätt nära.
Ni var bara 13 km från månytan.
Så nära att ni hade kunnat grabba tag i lite månstoft.
[reporter] Och så beslutar NASA att ta hem er.
Det måste kännas.
Det spelar ingen roll.
[muttrar]
Det var vårt uppdrag. Det var en träningsresa.
Generalrepetition.
En bortkastad chans?
Det vill jag inte säga.
Du var där. Och du menar att det inte fanns nån möjlighet att landa?
Det ingick inte i uppdraget.
Okej. Men med facit i hand, borde det ha gjort det?
Nu när ni vet vad ni vet,
hade det inte varit smartast att låta Apollo 10 landa på månen?
Det handlar inte om smarthet.
Ja.
Förmodligen inte. NASA är fullt av smarta människor.
[suckar] Men det är väl en akademisk fråga,
eftersom vi inte hade nog med bränsle och månlandaren var för tung.
En massa skitsnack.
Snoopy var tyngre än Eagle.
Den hade lite mindre bränsle.
Men det betyder bara att vi hade haft mindre säkerhetsmarginal
om vi hade försökt landa.
- Eller hur, Ed? - Det stämmer.
[Gordo] Jag måste gå och pissa.
[reporter suckar]
Så, Ed,
om ni hade rätt utrustning
och möjlighet,
och NASA är fullt av smarta människor,
förstår jag inte...
...varför de inte vågade låta er landa.
- [fnyser] - Va?
Du är inte lite fräck.
Jag säger bara det.
NASA har jämt varit kända för sin vilja att tänja på gränserna.
Jag vill bara sträcka mig ner dit.
Ta en handfull månstoft.
Inte nu längre. [Suckar]
Kom igen. Jag har varit mycket med er.
Ni gillar att vara i främsta ledet.
[Ed] Avbryt landning.
AVBRYT
Tre, två... ett...
Förut var det så.
Vi var såna förut.
Jag menar, på Mercury och Gemini
tog vi stora risker varenda gång vi gick upp.
Men den tiden är förbi.
Du har rätt. Vi på NASA har förlorat djärvheten...
...sen branden.
Branden vid Apollo 1.
Jag älskade de grabbarna.
Gus och Roger och Ed...
Jag tänker på dem varje dag. Det gör vi alla.
De var bra karlar.
[suckar] Det är grejen. Bra karlar dör i testplan hela tiden.
Men vi slutar inte med testflygningar därför att bra karlar dör.
Vi åker ändå upp och tänjer på gränserna varje dag,
och kanske...
Kanske är dagen inne då man inte kommer tillbaka.
Det är vi alla medvetna om. Vetskapen finns där.
Men vi går upp i alla fall och fortsätter ta risker.
Men vi slutade ta risker på NASA.
Och därför förlorade vi månkapplöpningen.
Tack, Ed.
[tänder tändsticka]
PARRAS DE LA FUENTE, MEXIKO
[far] Aleida!
[talar spanska]
Dags att åka!
[talar spanska]
NATIONELLA FLYGTEKNIK- & RYMDADMINISTRATIONEN
CENTRET FÖR BEMANNADE RYMDFÄRDER
[larmet tutar]
[astronaut på radio] Houston, Eagle. Vi har ett programlarm.
Det är ett 12-02.
Uppfattat. 12-02.
[CAPCOM] Avvakta, Eagle. Vi kontrollerar.
Under tiden, gira runt antennen minus nio, gira plus 18.
Uppfattat. Minus nio, plus 18.
GUIDO, hur går det med larmet?
Vi kollar det. Vi återkommer strax.
[tutande fortsätter]
GUIDO, Margo här. Jag känner nog igen det där larmet.
Det är okej. De kan landa ändå.
Margo, lägg dig inte i. Det här är en sak för GUIDO.
Jag känner igen koden.
12-02 är ett programlarm för styrdatorn, som signalerar "Informationsöverflöd".
Datorn startar om sig själv, men det är inget problem.
Houston, vi behöver info om 12-02.
- GUIDO! - Vi har den inte än.
Okej, jag avbryter.
Avbryt landningen.
Eagle, Houston här, avbryt. Upprepar, avbryt landningen.
[fotsteg närmar sig]
Felet är ditt.
Varför? För att jag la mig i?
För att du tvekade.
Jag ville dubbelkolla mitt svar.
Du visste svaret,
men du tvekade, och landningen avbröts.
Du säger jämt att jag måste respektera befälsordningen.
- Ja. - Men i det här fallet
kände jag att befälsordningen...
Nej, inte "känna". Här finns inget utrymme för känslor.
Här är det ja eller nej som gäller. Det är vetenskap.
Det handlar om fakta.
Du hade fakta på din sida, men du blev rädd.
Ja?
- Ja? - Ja!
Där har vi problemet.
Du vill bli flygledare,
FIDO vid ett riktigt uppdrag?
Då kan du bara göra det som för arbetet framåt.
Förstått?
[andas in djupt]
Ja, Herr Doktor.
Bra.
Säg till din far att jag skickar nåt till hans födelsedag,
men han får det först efteråt.
Det ska jag.
[suckar]
[Deke] "Vi var precis där.
Så nära att det kändes som om man kunnat grabba tag i en handfull månstoft.
Det hade bara krävts lite mod.
Men NASA har tappat djärvheten.
Det var därför vi lät ryssarna hinna först till månen."
Nu sitter du i skiten, min vän.
Hur djupt?
Ända upp till ögonen.
Von Braun vill få dig överförd till Apollos tillämpningsprojekt
från och med nu.
Tar du bort mig från Apollo 15?
Det gjorde du själv.
Von Braun ville få bort dig från programmet totalt,
men jag lät honom inte gå så långt.
Apollos tillämpningsprojekt.
Det är som att förvisas till ett skrivbord i Sibirien.
Jag sa inget i den där artikeln
som inte du och jag har pratat om här på kontoret.
- Men för fan. - Vi har blivit för försiktiga sen branden.
Vi borde vara offensiva istället för att oroa oss för varenda liten...
Skärp dig, Ed!
Se dig omkring!
Gråter du över Apollo 15? Jag ska tala om en sak för dig.
Det kanske inte ens blir nån Apollo 12, ännu mindre en 15.
Vad tusan pratar du om?
Hela landet är i chock, Eddie.
Som efter Pearl Harbor.
Det amerikanska folket trodde att vi skulle vinna,
och så kommer ryssarna och stjäl segern i sista ögonblicket.
Kongressen talar om utfrågningar,
presidenten letar efter nån att ge skulden,
och du serverar hela jäkla NASA på ett fat
som syndabockar.
Tror du verkligen att de ställer in efter Apollo 11?
Så brukar man göra när tävlingen är över.
Vinnaren hämtar priset
och förloraren går hem.
[tv-röst] Senator Edward Kennedy från Massachusetts tillkännagav idag
att han ställer in ett helgparty på Chappaquiddick Island
för att återvända till Washington och samtala med kongressledare
om behovet av utfrågningar
om hur USA kunde förlora kapplöpningen till månen.
[Nixon] Du förstår väl vad Teddy är ute efter?
De jävlarna kommer att använda utfrågningarna
till att angripa Vita huset.
[man] Japp...
[Nixon] Han kommer att säga att NASA var djärvare under hans bror...
Att de miste skärpan under Nixon...
[man] Mm.
[Nixon] Han inleder sin kampanj,
Kennedy som president 1972... Du ska få se.
[man] Gud hjälpe oss alla.
[jubel, applåder]
Det är väl bäst att jag börjar packa.
Eller hur?
Om du inte får flyga för NASA, får du väl återvända till marinflyget.
Jag vet inte än vad jag ska göra.
Tänker du sitta bakom ett skrivbord?
- Fan heller. - Just det.
Så du återvänder till marinflyget, vilket betyder att vi flyttar.
Nästa fråga är vart.
[suckar] Jag vet inte, tänker du be om Pax River?
Maryland är ju helt okej.
Det är bättre än Texas.
Shane kommer säkert att lära sig stortrivas där.
De lär knappast ha en plats ledig som testflygare,
bara för min skull.
Okej, och i så fall...
...begär du väl tjänstgöring på ett hangarfartyg?
Befälhavare för en jaktskvadron?
Och baserat på din erfarenhet
kommer de att skicka dig till 7:e flottan,
som är baserad vid Pearl Harbor.
Bostäderna är väl sådär,
men man har ju Oahu, så man kan inte klaga.
Inte för att du får se mycket av Oahu
som skvadronbefälhavare på ditt hangarfartyg vid Yankee Station,
där du flyger stridsuppdrag över Vietnam.
Det är mitt jobb, Karen.
Vilket jäkla meningslöst yttrande!
[Ed suckar]
Jag visste inte att det skulle bli en sån stor sak.
[stammar] Varför? För att ni bara var två killar i en bar
som sa som det var?
- Nåt ditåt. - Till en journalist!
Jag trodde att det fanns en kodex.
En pilotkodex som sa att man håller tyst om sina känslor.
Som om vad du tycker om att inte få landa på månen,
eller vad du tycker om hela jäkla rymdprogrammet.
Enligt kodexen ska man inte prata om såna saker.
Så sa du. Inte med sina kompisar,
inte med familjen, inte ens med sin fru.
- Det här har inget att... - Vem kunde ana?
Vem kunde ana att det räckte med några drinkar i en sylta
för att du skulle bryta mot kodexen?
Jag ska lära mig att dricka med killarna.
För då får jag veta vad min man egentligen tycker om sitt jobb.
Eller så läser jag om det i tidningen precis som alla andra!
[dörren öppnas]
Eller hur?
[dörren stängs]
[suckar, snyftar]
[suckar]
[Ed stönar, suckar]
Ont i nacken?
Ja. Soffan är för kort.
Jag vill ha den så.
Varför?
Så att du inte ska ha nåt annat val.
14 DAGAR FÖRE UPPSKJUTNINGEN
[pladder]
[dörren öppnas]
[pladdret upphör]
Vad glor ni på?
Har ni aldrig sett en klåpare från Apollos tillämpningsprojekt förut?
[skrockar]
Hör på...
Jag vet att det var nån dum jävel
som pratade bredvid mun inför pressen och framställde NASA i ett dåligt ljus.
Men jag vet också
att besättningen på Apollo 11 kommer att få alla att glömma det där.
För Neil, Buzz, Mike
är killar som inte viker ner sig när det blir jobbigt.
De är killar som kan åka på en snyting...
...men som reser sig igen och fortsätter med jobbet.
[suckar]
Så jag är här för att hjälpa er att fortsätta med jobbet.
På alla sätt jag kan.
Från Sibirien...
...har jag med mig justerade beräkningar för bränsle och last för S-IVB.
Jag tror att Sibirien...
...har sin plats där borta.
[skratt]
[pladdret fortsätter]
[dörren öppnas]
Två veckor till uppskjutning.
Det här är sista mötet innan 11 ger sig iväg till Cape,
så jag vill ha de sista checklistorna.
[Deke] Kommer han att ringa samtalet?
[administratör] Jag vet inte.
Enligt Ziegler vill presidenten ringa astronauterna på månen,
men det finns utrymme för ändringar.
Det är en chans att visa upp vår överlägsna teknologi.
Ryssarnas ljudutsändning var usel.
Vi ringer upp en man på månen från en telefon. Det är fantastiskt.
Det sa jag också. Gissa vad Ziegler sa.
"Presidenten brukar inte ringa upp silvermedaljören."
[tekniker] Fixat!
[vinden susar]
Det var inte lätt, men jag hittade den.
Skönt att vi inte glömde.
HÄR LANDSTEG DE FÖRSTA MÄNNISKORNA PÅ MÅNEN
Lika bra. Det var ändå bara ballast.
[jetplan närmar sig]
[jetplan passerar ovanför]
Piloter.
Vi borde ha hållit oss till schimpanser.
[administratör skrockar]
[tv-röst] Nästan en månad har gått
sedan den ryska kosmonautens månlandning
chockade världen.
Under tiden har Apollo 11:s besättning fortsatt att träna och förbereda sig
för sin egen historiska landning på månytan.
Nixon-administrationen har inte gjort några utfästelser
om fler månlandningar efter denna,
men anonyma källor i Vita huset säger
att om Apollo 11 blir ett misslyckande
kommer hela programmet troligen att skrotas.
["It's Your Thing" spelar]
Det här är Apollo Saturn rymdkontroll.
Besättningen är ombord, luckan är stängd,
och allt verkar fortskrida enligt planerna.
Om bara några ögonblick sker ett planerat avbrott i nedräkningen,
vid precis T-minus två timmar.
APOLLO 11 DAGEN FÖR UPPSKJUTNINGEN
[flygledare] Planerat avbrott om fem, fyra,
tre, två, ett.
Avbrott.
Nedräkningen är stoppad vid T-minus två timmar.
Flygledare Gene Kranz ger nu de sista...
Jim, ta in reserverna och stäng dörrarna.
- Stäng av bild och ljud. - Uppfattat.
Tills nyligen trodde jag att jag visste vad den här dagen betydde,
att det gällde att komma först.
Det visar sig att insatserna är ännu större.
Idag avgörs vårt lands framtid.
Världens framtid.
För om vårt uppdrag misslyckas,
kommer USA att vända sig bort från rymden,
bort från framtiden.
Fast i ett moras av krig, fattigdom, hat.
Och framtiden?
Framtiden kommer att tillhöra Sovjetunionen.
Det blir de som når ut i rymden för hela mänskligheten.
Jag vill att ni tänker på det ett ögonblick.
Vad det betyder för framtiden
att se ut som den "marxistisk-leninistiska livsstilen".
Men om vi lyckas,
om vi lyckas landa Apollo 11 på månen,
är vi fortfarande med.
Vi är fortfarande med i racet.
Framtiden blir vår att kämpa för och vinna.
Om vi landsätter en man på månen idag,
kan jag lova att vi inte stannar där.
Vi reser till Mars, Saturnus.
Asteroiderna, stjärnorna, yttre rymden.
Galaxen.
Och då kommer vi att få svar på de stora frågorna.
Är vi ensamma? Finns det liv där ute?
Jag är stolt över att vara medlem i det här teamet,
och jag vet att vi kommer att lyckas med vårt uppdrag
att landsätta två amerikaner på månen.
För i det här rummet, för NASA,
för det här landet...
...är misslyckande inte ett alternativ.
Kennedy rymdkontroll, allt klart för uppskjutning.
Uppfattat, Houston. Vi återupptar nedräkningen.
[pladder]
GRÄNSEN MELLAN USA OCH MEXIKO 20 JULI 1969
[radioröst på spanska] Efter nästan fyra dygns färd
är den amerikanska rymdfarkosten, Eagle, på väg mot månytan.
Rymdfarkosten som förs av Neil Armstrong och Buzz Aldrin
flyger nu av egen kraft.
Nedstigningen beräknas börja om cirka en timme.
[tv-röst] Du kan väl ge oss en uppfattning om landningsskedet
för månlandaren hos Eagle.
Efter bortkopplingen genomför månlandaren en stabilisering,
och sen backar de två farkosterna undan från varandra...
Bråka inte med pojkarna nu.
Försök att sköta dig.
Hej, Shane. Sätt dig. Välkommen.
- Hej. Kom in. - Tack.
- Ska jag ta din handväska? - Nej, tack.
...startar motorn ett tag, vilket skickar dem ner mot månytan.
...försöka genomföra denna farliga landning.
Skål.
För Snoopy och det som kunde ha varit.
Har du tänkt på vad du skulle ha sagt om det varit du?
- Vadå? - Om du hade varit först på månen.
Troligen nåt bättre än
"Jag står här för den marxistisk-leninistiska jävla livsstilen".
Jag har inte tänkt på saken.
Kom igen. Aldrig?
Inte en gång.
Jag har tänkt mycket på det.
Jaså?
Så vad skulle du ha sagt, Gordo?
- Tack, Pam. - Ingen orsak, Ed.
Först tänkte jag att jag skulle citera en av klassikerna.
Aristoteles, Plutarchos, Voltaire.
Dean Martin.
Men sen tänkte jag att det bör handla om idag. Nu.
Hela världen verkar slita sig själv i stycken.
Krig, död, hat.
Chicago, förra året.
Alltså, Chicago förra året.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Jag älskar den staden. Jag gick i skolan där. Jag hade många vänner där.
Att vara tillbaka på samma gator där jag gick i skolan
och se såna saker hända.
Hur poliserna slog de där ungdomarna.
Ni minns, eller hur?
De krossade skallarna med batonger,
och blod överallt och...
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Hatet i deras ögon.
De ville döda de där ungdomarna. De ville krossa dem.
Som om de vore insekter.
Och jag tänkte: "Kanske,
kanske en människa som landstiger på månen...
...kan få såna människor att lyfta blicken en stund
och se bort från sitt hat, mot nåt större.
Nåt större, som...
...hopp."
Så vad skulle du ha sagt, Gordo?
Vad skulle du ha sagt?
Um...
Jag...
Jag skulle ha sagt...
"Jag är Gordo Stevens, och jag kommer i fred."
Tre gånger varje natt.
[Gordo skrattar]
[Ed] -Du är en idiot. - [Pam skrattar]
Du är en riktig idiot.
Jag gick på det.
[skrattet fortsätter]
[CAPCOM] Eagle, Columbia, Houston.
Alla system ser bra ut inför signalavbrottet.
Tio sekunder till signalavbrottet.
[astronaut på radio] Uppfattat.
[astronaut 2 på radio] Uppfattat, Houston. Vi hörs på andra sidan.
[man] Signalavbrott för Apollo 11. Signal åter om 48 minuter.
Bra tillfälle att gå på toan.
[grymtar]
Den är rätt mörk, men bra.
- Mmm. - Bilderna etsar sig fast.
Jon Voight är fantastisk.
[suckar] Vad tyckte Gordo om filmen?
Han var besviken över att det inte var mer sex i den.
Det var väntat.
Marge. Så roligt att se dig.
Ser man på.
Drottningen har anlänt.
- Du sa att hon inte skulle komma. - Jag antog det.
Om jag hade vetat att Dekes fru skulle komma
hade jag bett butlern lägga ut finbesticken.
- Hej, Karen. - Hej.
- Tracy. - Marge.
Är du upptagen just nu?
Inte alls.
Bra. Ursäkta oss.
- Servett. - Tack.
[Fred på TV] Farkosten är trång för tre vuxna män att leva i.
- Ska vi sätta oss? [Karen] -Gärna.
[dörren stängs]
[Marge suckar]
Alla anser att det bästa för NASA...
...och landet är
att Edward gör en offentlig dementi,
där han kategoriskt förklarar att han misstolkats av journalisten,
och att han tar starkt avstånd från yttrandena.
Jag tror att i det fallet
skulle Deke kunna övertala von Braun att återinsätta honom på 15.
[skrockar] -Det är inte så enkelt, Marge. - Mm.
Eddie skulle aldrig stå och ljuga.
Han gick på Annapolis.
Plikt, heder, fosterland. Sånt är viktigt för honom.
Man måste inte gå på Annapolis för att ha integritet, Karen.
Nej, det menar jag inte, men jag känner min man...
Plikt, heder, fosterland.
Jag tror också på de sakerna.
[släcker cigarett]
Men ibland...
...måste man välja två av dem.
[radioröst på spanska] Det här är väldigt spännande.
För bara en månad sen blev kosmonauten Alexei Leonov
den första människan att sätta sin fot på månen.
Nu hoppas de amerikanska astronauterna Neil Armstrong och Buzz Aldrin
göra samma sak.
Det har gjorts stora förberedelser för den här stunden.
Miljoner människor runt världen inväntar landningen.
När de har landat på månytan...
Din far saknar dig, säger han.
- [Margo suckar] - Du ringer och skriver inte, säger han.
Du borde åka hem och hälsa på honom.
Jag ska ringa.
Har du ingen önskan att åka hem?
Inga känslomässiga band till Huntsville?
För att parafrasera en stor man:
- "Alabama är ingen plats för känslor." - [skrattar]
Din vassa tunga kommer att ställa till problem för dig, Margo.
Folk har sagt det.
[man] Signalen från Apollo 11 återfås om en minut.
En minut till signal.
Allt arbete var för det här ögonblicket.
Vi ska landsätta en människa på månen.
Kom.
Lycka till, Eagle.
Eagle har börjat sin nedstigning...
Landningen närmar sig!
Kom igen nu, Neil.
Du fixar det här! Perfekt landning!
Samlas här, barn. Kom igen.
[Karen] -Sätt dig, Shane. - De ska strax landa.
Visst är det spännande!
...två män går ner från omloppsbanan till månytan
och sen upp igen.
Skål.
Ett under av modern ingenjörskonst.
[radioröst på spanska]
[guide på spanska] Där är den.
Det finns en övergång 800 meter österut.
Den här vägen.
- Stäng av den där! - [radion stängs av]
Tystnad från och med nu!
[astronaut 2 på radio] Beta ARM. Höjden är lite för hög.
Houston, jag får fluktuation i strömförsörjningen nu.
Uppfattat. Det ser bra ut härifrån. Inga problem, tre minuter.
Strax tre minuter till landning.
[Neil på radio] Vår positionskoll visar att vi har kommit lite för långt.
Styrsystemet för oss 60 cm längre per sekund än beräknat.
Uppfattat. Ser ändå bra ut. Ni har tillstånd att landa.
Uppfattat. Vi går för landning.
Niohundra meter.
Tvåhundrafyrtio meter.
Går ner för landning, 47 grader.
[CAPCOM] Eagle, det ser bra ut.
Trettiofem grader.
Trettiofem grader. 750. Kommer ner till 23.
Uppfattat.
Nittio meter, 3,5 ner, 47 framåt.
Höjdhastighetsljus.
Se upp för er skugga.
Jag ser skuggan.
Vänta. Jag ser stenbumlingar rakt fram.
Mitt i vägen för oss.
Jag flyger längre för att hitta en bättre plats.
Jag flyger framåt.
Nittio meter, 3,5 ner, nio framåt.
Fem procent.
Kontrollen, hur mycket bränsle har han kvar?
För 20 sekunder.
Tjugofem meter.
Stenbumlingar överallt. Jag söker efter landningsplats.
Han överskrider säkerhetsmarginalen.
Ska vi avbryta?
Neil vet läget. Det är han som för befälet nu.
Lyset på. Sex meter.
Vi rör upp stoft.
- Mycket stoft. - Vi driver åt höger.
Se upp för den där!
Se upp!
Vi har mist telemetrin.
Inga biodata!
Vi har mist kontakten.
Styrdatorn svarar inte. Och inga data från datorn ombord.
Kontrollen, jag har inget här.
- Jag har mist all kontakt! - Ingen signal.
Lugna ner er. Lugn!
CAPCOM, försök nå månlandaren.
Eagle, Houston. Hör ni oss?
Eagle, Houston här. Hör ni oss?
Eagle, Houston. Hör ni oss?
CAPCOM, kolla om Columbia når dem.
Columbia, Houston. Vi har mist kontakten med Eagle. Försök nå dem.
Uppfattat, Houston.
Eagle, Columbia. Hör ni oss? Kom.
Eagle, Columbia här. Uppfattar ni sändningen? Kom.
Eagle, Columbia här.
Hör ni oss?
Kl. 20:14
Kl. 22:22
Eagle, Houston här. Hör ni oss?
Kom.
Kan farkosten ha exploderat?
Knappast troligt.
Om månlandaren hade exploderat
skulle vi ha sett några tecken på det
i telemetriströmmen innan vi miste signalen.
De har slut på bränsle, så de har definitivt landat.
Det kanske bara är kommunikationerna.
Och all telemetri? Nej.
De är oberoende system.
De slutar inte fungera samtidigt utom vid en katastrof.
Så de har kraschlandat?
Troligen.
[Kranz] Höljet på Eagle är så tunt
att man kan peta hål i det med en skruvmejsel.
De hade i alla fall rymddräkterna på sig.
Så de kan ha överlevt en bräsch i flygkroppen.
Om de lever, vad har vi för beredskapsplan?
Vi har ingen beredskapsplan.
Det går inte att rädda nån på månytan.
Columbia passerar över Stillhetens hav om 54 minuter.
Det finns teleskop ombord.
Kanske kan Mike se nåt från omloppsbanan.
Eagle, Houston här. Hör ni oss? Kom.
[Mike på radio] Jag närmar mig Stillhetens hav nu.
Jag granskar månytans terräng.
MICHAEL COLLINS RÖST I OMLOPPSBANA
Jag är snart framme vid landningsplatsen.
Jag ser inget än. Ingenting.
Jag ser inte... Vänta. Där.
Jag vet inte om ni ser det här.
Jag ser ingenting.
Mike ser bättre genom teleskopet.
Vi ser på en sunkig tv-skärm.
[flämtar] Jag ser Eagle.
Den är tio till tolv km sydväst om det planerade landningsområdet.
Det är visst ett stenigt område.
Jag ser inga rörelser eller nån aktivitet.
Han kan inte se från den höjden.
Vi vet åtminstone var de är.
Eagle, Houston här. Hör ni oss? Kom.
[tv-röst] Tusentals har samlats i städer över hela världen,
andlöst väntande på besked om vad som hänt Apollo 11 och dess besättning.
Men hoppet falnar allteftersom tiden går.
I Rom leder påven Paulus de troende i bön för männens trygga återkomst,
och citerar Psalm nio:
"Herren är en borg i nödens tider."
Det har alltså gått över fyra timmar sen radiokontakten med Eagle bröts...
Karen, du och Louanne går hem till Aldrins.
Betty och Jackie, gå hem till Collins.
Linda, följ med mig hem till Armstrongs.
Det är säkert fullt med reportrar,
men skynda förbi och säg: "Ingen kommentar."
Ni andra stannar här med Tracy och barnen
och håller stånd.
Stanna vid era telefoner.
Det blir nog en lång natt.
Sätt igång.
Herr president...
THOMAS PAINE NASA-ADMINISTRATÖR
...efter flera simuleringar
är det vår uppfattning
att sannolikheten för att astronauterna
har överlevt en krasch av det här slaget...
...mycket låg.
[Nixon suckar] Det är...
...en stor tragedi.
[Paine] Det finns ett förberett uttalande för er i ett sånt här fall.
[Nixon] Jag har läst det.
Jag ska...
...meddela tv-bolagen att jag vill tala till nationen.
"I gamla dagar..."
Hellre "gamla tider", tror jag.
"I gamla tider...
blickade människor upp mot stjärnorna och såg sina hjältar i stjärnbilderna.
I vår tid gör vi ungefär likadant...
...men våra hjältar är episka män av kött och blod...
...och dessa män kommer att äga en central plats i våra hjärtan.
För varje människa som blickar upp mot månen under kommande nätter...
...vet att det finns en fläck i en annan värld...
...som för alltid tillhör människan."
Okej, utmärkt. Vi tar det så.
[båda talar spanska]
Det finns inget för oss att göra där,
så de lät oss gå.
Det finns en gammal vidskepelse.
Skåla aldrig för en framgång förrän den är ett faktum.
Inte så vetenskapligt, men ett bra råd.
Doktor, vi har ett problem.
Mike, vi förstår alla hur du känner, men...
Med all respekt, Houston, ni förstår inte alls.
Jag beslöt för länge sen att om nåt sånt här skulle hända,
tänkte jag inte komma hem ensam.
Jag stannar där jag är.
Columbia, klart slut.
[stammar] Han kan inte fatta ett sånt beslut.
Ge honom en direkt order.
Han är 320 000 km bort. Hur ska man genomdriva ordern?
Jag tänker inte ringa presidenten och säga
att Michael Collins vägrar att återvända ensam.
Hitta hans fru. Låt henne prata med honom.
Jisses. Säg inte att vi ska dra in hans fru i det här.
[statiska radiostörningar]
[astronaut på radio, otydligt]
Houston, Stillhetens hav här. Hör ni mig? Kom.
Houston anropar Stillhetens hav. Neil, är det du?
Svar ja, Houston.
Jag ville bara tala om att Eagle har landat.
Hon tappade några fjädrar på vägen ner,
men hon är kvar, och vi också.
[jubel, rop]
[alla jublar]
[rop, jubel]
[skratt]
[jublet fortsätter]
[CAPCOM] Uppfattat, Stillhetens hav.
Ni har gjort en massa människor här nere väldigt glada.
[Neil] Det gläder oss att höra, Houston.
Ärligt talat är vi också rätt glada här uppe.
[Buzz] Jag har nog fått igång kameran, Neil.
[CAPCOM] Vi har bild, Eagle.
[Neil] Ingen av mina bättre landningar.
Men som vi brukar säga i marinflyget:
"Varje landning man kan lämna för egen maskin är bra."
Vi fick en jobbig början,
men vi har beslutat att samla oss och fortsätta med arbetet.
Vi klarade det.
Vi är på månen.
Nu måste vi bara få hem dem.
[Jimmy Ruffins "What Becomes of the Brokenhearted" spelar]
[musiken fortsätter]